Kalifornia HALOTT
HAMBURGER - AUTÓSBŰFÉ
AUTÓMOSÓ
Szeretnéd még egyszer látni, mielőtt...
lgen.
Brian! Ki ez?
Tudod, én ugyanezt kérdeztem, amikor az apám meghalt.
''Ki ez az ember?''
Nem, Brian. Ki van a koporsóban?
-Mert ez nem az apám. -Biztos vagy benne?
Azt kérdezed, tudom-e, hogy néz ki az apám?
A gyász gyakran megzavarja az emberek agyát, Aaron.
Ember, nézd már meg!
A francba!
-Öcsém, ez Jackie Chan! -Jó, figyelj...
Brian, nagyon jól tudod, hogy néz ki az apám.
Elég nagy ma a kavarodás.
llyesmi nagyon ritkán tőrténik.
-Nagyon ritkán? -Jaj, hangosan mondtam?
Ez nem a Burger King! Nem cserélheted őssze a rendelésemet!
Kérlek, nyugodj meg! Azt hiszem, tudom, hol van.
Azt hiszed?
Ha az apám nincs itt egy órán belül, te kerülsz helyette a koporsóba.
-Megértetted? -Nyugi! Visszaszerzem.
Megígérem. Csak két helyen lehet, azt hiszem, a második lesz az.
Hé, fiúk, pakoljunk őssze. Zárjátok le!
Menjünk innen.
Várj egy kicsit! Nálad vannak a kulcsaim?
Nem, a kocsiban. A kocsiban hagytam.
Menjünk, fiúk, kezdődik.
Ha ennyire nyugtalanít ez a hely, miért jőttél ide?
-Tudod, miért. -Rühellem a temetéseket.
Minden a halálról szól.
Nem hiszem, Norman, hogy a temetések azért vannak, hogy bárki szeresse őket.
Ez igaz.
Amikor meghalok, nem szokványos temetést akarok.
Azt akarom, hogy ünnepeljék az életem.
Mint Anna Nicole Smith-ét, Richard Nixonét, a nagyokét és hatalmasokét.
Én azt szeretném, ha a temetésemé a világ legszomorúbb napja lenne.
Összeomlana a tőzsde, bezárnának a gyárak,
kislányok sírnának az utcákon.
Jó lenne egy napfogyatkozás is.
-Ejnye már! -Mi az?
Még mindig bagózol? Azután a sok figyelmeztetés után?
Nyugi már, Norman! Te is bagóztál régebben.
Együtt bagóztunk.
lgen, kisbabaként meg bepisiltem, de azt is abbahagytam!
Épp elég gondom van anélkül is, hogy a bagózásod miatt aggódnék!
Ugyan már, Norman, miféle gondjaid vannak?
-Már mondtam! A kiütésem! -Óvszert kéne használnod.
-A kezemen van, haver! -Akkor is óvszert kellene használnod.
Az az első védvonal.
Baszki, ez nem normális! Nézd meg!
-Bazdmeg, ez nem kiütés. -Akkor micsoda?
Nem tudom, de foltos.
Foltos? Azt utálom! Meg fogok dőgleni!
-Á. -Még fiatal vagyok a halálhoz!
Elcserélték a testet.
Hallottad, drágám? Elcserélték a testet.
Ó, lstenem! És tudják, hol van?
Azt hiszik.
Én megmondtam, hogy ne Marshallék csinálják.
Te akartál a kőrnyékről valakit.
Most ne dőrgőld az orrom alá, jó? Épp elég bajom van így is.
Apa akarta, hogy itthon rendezzük a temetést, így muszáj.
Kőrülvesz a halál.
Jaj, drágám, dehogy!
Anyám egyfolytában sír.
-Ryan semmiben nem segít. -Ez tőle nem új.
Ráadásul a beszéden is gondolkodnom kell.
Biztos vagyok benne, hogy nagyon szép lesz.
Az nem számít.
Mindenki arra fog gondolni, ''Miért nem Ryan búcsúztatja?''
''Állj félre, hadd mondjon pár szót az író is!''
Még nekem is ez jár majd a fejemben.
Akkor miért nem bízod Ryanre?
Már te is azt akarod, hogy ő mondja?
Nem. Csak arra gondoltam...
Arra gondoltál, szívesebben hallanád Ryan beszédét.
Nem. Te vagy az idősebb, így...
Vagyis egyedül azért vagyok rá alkalmas, mert őreg vagyok.
Aaron, nyugodj meg!
Éppolyan jó író vagy, mint az őcséd.
Csak hagynod kéne, hogy valaki el is olvassa a kőnyved.
Még nincs kész!
Jó. De ne felejtsd el, jővő héten kőltőzünk.
-Tudom. -Tudod, hogy imádom anyádat,
de annyira várom a kőltőzést!
Tudom, kicsim, csak a mai napon legyünk túl, jó?
lgaz.
Tudom, hogy ez túl sok,
de ma van a ciklusom utolsó napja,
és 37 éves vagyok, szóval meg kell próbálnunk,
úgy értem, ma legalább egyszer, jó?
-Drágám! -lgen?
Kicsit nem tudnád lekapcsolni a ciklusodat?
Legalább találjuk meg a testet előbb!
-Jól vagy? -Abszolút.
Na jó, kicsit ideges vagyok.
Azért, mert újra találkozol apámmal?
Nem hiszem, hogy utáltak már ennyire életemben.
Ennyire még a hetedikeseim sem.
Azt hiszem, ma jobban fogja zavarni, hogy a bátyja meghalt...
-Kicsim! -Sajnálom, csak a forgalom...
Szóval, ha megmondom neki, hogy ősszeházasodunk,
akkor el kell fogadnia.
-Jézusom! Jól vagy? -Te jó ég!
-Seggfej! -Hülye picsa!
Szóljál be, bazdmeg! Nem látod, hogy dugó van?
Ha kiszúrod a szemed, apád engem megől.
-Oscar, kicsim! -lgen?
-Nézz rám! -Jó.
-Nyugi. Oké? -Oké.
Minden rendben lesz, jó? Mély levegőt!
Rendben.
-Most jobb? -Jobb.
Most jó.
Baszódj meg!
Mindent tőkéletes rendben fogsz találni.
Ó, most játszod a nagymenőt?
Megvannak a kulcsaid és a BlackBerryd?
Mert ha már eltemettük, nem fogjuk kiásni,
csak mert twitterezni akarsz.
Megteszek minden tőlem telhetőt.
Anyád hogy viseli, Aaron?
Jól. Remekül bírja.
-ltt már semmi dolgunk. -Jó.
És Russell bácsikád? Ö nem volt túl jól.
-Hogy viseli? -Viszlát!
Oké, csak kérdeztem. Csak társalogni próbáltam.
Ha szükségetek van rám, itt vagyok. Kősz mindent.
-Michelle, gyere! -Szia, Brian!
Nem kell jőnnőd.
Mondom, mindenki tudja, hogy az ezredes
egy Jubalai nevü rabszolgától lopta a Kentucky Fried Chicken receptjét.
Jó, a saláta az ő őtlete volt, de a tőbbi nem.
Űdv, haver, hogy vagy?
Megtennél valamit? El kéne hoznod Russell bácsit.
Tudom, hogy macera, de te vagy a legkőzelebb.
-Francba, neki mindig rossz kedve van. -Mondd, hogy oké. Megtesszük.
Nem a kedve rossz, ilyen a személyisége. Megtennéd?
Jó, benne vagyok.
Szia, anya! Hogy bírod?
Még annyi mindent terveztünk.
Utazni akartunk. Kínába, Ausztráliába.
El akart menni Thaifőldre is.
Ugyan, anya, sose utaznál 25 órát.
Nem ez a lényeg. Nem érzem jól magam.
Ki tudja, meddig fogok élni nélküle?
Más lenne, ha lenne unokám,
aki elvonja a figyelmem, de...
-De mindegy. -Cynthia, próbálkozunk!
Tudom, hogy próbálkoztok, Michelle, egész nap és egész éjjel.
De nem igazán sikerül, igaz?
-Hol van Ryan? Beszéltél vele? -Mindjárt itt lesz.
Elég, ha látom, és már jobban leszek.
Annyira hiányzott az én kicsim!
Szükséged van valamire, Cynthia?
Levehetnéd a kezed a férjem koporsójáról.
Rajta marad a nyoma.
Most beintett, vagy csak integet?
Kőszőnjük, hőlgyeim!
-Ott van. -Tessék?
-Minden oké. -Segítségre van szüksége?
Csak mogorva.
Tudni kell bánni vele.
Aranyosnak tünik.
-Űdv, Russell bácsi! -Űdv, Russell bácsi!
Emlékszik rám? Norman vagyok.
Azért jőttünk, hogy elvigyük a temetésre.
Hol a faszban voltál idáig, dagadék? Meg akartad várni, míg én is meghalok?
Még jó, hogy tudod, hogy kell bánni vele.
Akar elől ülni?
Hagyd abba a játékot, jó?
...nesze, egy rakéta a seggedbe!
-Figyelj! -lgen, megvannak a tabletták.
-ltt vannak. -Jó. Elmehetek értük?
-Temetésre kell mennem. A picsába! -Oké. Figyelj, átmegyek!
-Baszd meg! -Kipróbáltad őket?
Nem próbálgatom, én készítem őket.
De jó anyag, ugye?
Mennem kell. Sose szívj be a saját szereidből.
De ettől repülni fogsz, haver, garantálom.
lmádni fogod. Na, mennem kell, szia.
Mindig félmeztelenül nyitsz ajtót?
Siess, Jeff, elkésünk!
Már csak nadrágot kell felvennem.
És ez az én házam... Minden oké, ember?
-Jól van, csak fél. -Minden rendben.
-Egy kocsi majdnem belénk szaladt. -Bevágott elénk.
-Nem láttam. -Dehogynem!
-Sajnálom, kicsim. -Semmi baj. Jól vagyok.
Viccesek vagytok. Ehhez mit szóltok?
-lgen, nem? -Nem.
-Kérlek, vedd fel a nadrágod. -Jó.
És feketét, ha lehet, Jeffrey!
Oké, anyu.
-Éhes vagyok. -Úgy ver a szívem!
Nem tudom, mi bajom lehet.
Vedd be, ez megnyugtat. Jeff nem fogja bánni.
Vegyem be? Mi ez?
Valium. Én is szedtem. Ettől jobban érzed magad.
-Biztos, hogy ez Valium? -lgen.
-Tudod, hogy nem lenne szabad
valaki más gyógyszereit bevennem.
-Nem lesz semmi baj. -Vezetnem kell, és...
Majd én vezetek, jó? Csak vedd be...
Menjünk.
-A kulcsaim! -Jeff, edzőcipő van rajtad?
-De hát fekete, Elaine. -De akkor is edzőcipő, Jeff.
Ha nem edzőcipőben megyek, kevésbé lesz halott?
-Mindegy, csak menjünk. Nem... -Nem, megvan.
Jó.
-Gyere már, Jeff! -Jővők!
-Várunk! -A francba!
Még mindig nem hiszem el, hogy meghalt.
Nem értheted meg a halált, amíg nem adtál életet.
-Szia, anya! -Ryan, kicsim!
Szia.
Anya, tudom, hogy nehéz, de minden rendben lesz,
túl fogjuk élni.
Ó, Ryan, te mindig tudod, mivel tudsz megvigasztalni!
Ha minden héten meghalna valaki, gondolom, gyakrabban látnánk.
-Űdv, bátyó! Mizújs? -Még élek.
-Milyen volt a repülőút, Ryan? -Türhető.
Megvettem a jegyet a szomszédos ülésre is. Nem szeretek cseverészni.
És ahogy ülők az első osztályon, ott masíroznak át a csóringerek.
Néhányan megbámulnak, mert mogyorót eszem.
Mondom erre: ''Vigyétek a csóró, mogyorótlan seggetek a gép végébe.''
Ráadásul állandóan légőrvénybe kerültünk,
de azt hiszem, ez az első osztály lényege.
Mindegy, mennyit fizetsz, ha a gép lezuhan, ugyanúgy halott vagy.
-Meghalok! -Megnézem, mi van vele.
-Kérlek! -Meghalok!
Te mindig tudod, mivel vigasztalod meg.
Bocs.
Szeretem a családi ősszejőveteleket.
Apa ilyenkor rajtad éli ki minden dühét.
-Jeff! -Csak vicceltem, Oscar.
Jól vagy?
Kutya volt itt?
-Tessék? -Tessék?
Például dalmata vagy schnauzer?
-Miről beszélsz, drágám? -Nem tudom.
Kár, hogy egy haláleset kell ahhoz, hogy ősszejőjjőn a család.
Nehéz így látni apát. Most már jobb neki.
-Sokáig volt beteg. -Mióta jobb halottnak lenni, mint betegnek?
Tudod, hogy értem. Ezért próbálom távol tartani az embereket.
-Túl sok érzelem. -Vagyis ezért nem hívsz soha.
Van család, ami mindig együtt van, van, ami csak temetésekkor.
Ezek vagyunk mi.
Nézd, tudom, hogy nem a legjobb alkalom, de kellene a pénz.
-Francba. -Megfelezzük a kőltségeket, nem?
Jó, de most éppen nincs nálam.
Hogy érted, hogy nincs nálad?
Most vettél elsőosztályú jegyet a fogkefédnek!
Nézd, tényleg nincs készpénzem.
Sokat buktam, amikor ősszeomlott a piac.
Ha nem bánod, erről beszéljünk később.
-Most kell beszélnünk róla! -Már bocsi!
Gyászolok.
Nézd ezeket az autókat!
Korán kell manapság odaérni egy temetésre.
Nincs hol parkolni.
-Ott egy hely, nyomás! -Túl kőzel van a sarokhoz.
-Pont beférsz még! -Nagyon nem hiányzik egy büntetés.
Nem kapsz büntetést! Légyszi...
El fogják foglalni! Menj már!
Jaj, Norman! Látod?
Elaine! Én akartam odaállni!
Bocs, Norman, de családtag vagy?
-Nem, de olyan vagyok, mintha az lennék! -llyen nincs, bogaram.
-Elaine! -Jaj, lstenem!
-Szia! -Te mit keresel itt?
Apád meghívott.
Gondolta, kell valaki, akinek a vállán kisírod magad.
-Jaj, ne! Gyere, Oscar! -Ki a fasz ez?
Gyere, drágám, itt vagyunk.
-Jól vagy? -Gyere!
Ott vagyunk már?
-lgen. -Francba. Russell bácsi.
Hogy felejthettem el Russell bácsit?
Mi folyik itt? Mi a franc folyik itt?
Mi a faszt csinál ez a csávó?
Nagyon zőld itt minden, igaz? Annyira zőld!
lstenem, mintha egy zőld citromban sétálnék!
-Oscar! -Tessék.
-Nézz rám! -Jó.
Jól érzed magad?
lgen, miért?
Hát, amit mondtál, a kutyákról, meg hogy minden zőld.
Mi folyik itt?
Miről beszélsz? Jól vagyok! Sosem voltam zőldebb!
Jeff, ezt nézd!
-Helló! -Mi baja van Oscarnak?
-Nem tudom. -Játsszatok csak tovább!
Te jó ég, ez a Valium lesz.
-Valium? -Én is beszállok!
Adtam neki egyet a Valiumodból.
Valószínüleg nincs hozzászokva.
-lgen. -Tudom, hogy néztél!
Hová megy?
-A picsába! -Oscar!
-Rosszfelé mész, idióta! -Ez fájt!
-Állj meg, Norman! -Mi?
Állj meg, kiszállok! Beszélnem kell vele!
Beszélnem kell Elaine-nel. Állj meg!
Mi lesz Russell bácsival?
-Segítened kell... -Hol vagyunk?
-Elkésünk, dagadék! -Francba!
Russell bácsi, megütőtte a kiütésemet!
Hagyja abba, Russell bácsi, vagy maga is dobozba kerül.
-Hogy van? Az jó. -Kőszőnőm.
Kik ezek? A felét fel se ismerem!
A családod. Nem emlékszel rájuk a legutóbbi temetésről?
Ö melyik ágából van a családnak?
Valószínüleg apa kollégája.
Tudod, a temetés egész jól néz ki. Jó munkát végeztél.
Mi végeztünk jó munkát.
Azt akarod mondani, az egészet nekem kell kifizetnem?
Azt mondtam, egyelőre te fizeted.
Pár hónap, és megadom, amint megkapom az előlegem.
Mi vagyok én, hitelbank?
A kurva istenit!
Űdv, fiúk, hogy vannak?
Egész jól.
Már csak pár emberre várunk, és kezdődik.
lsmeri az őcsémet, Ryant?
Az írót? Te jó ég!
Be kell, hogy valljam,
a mai melót azért vállaltam, mert találkozni akartam magával.
Épp most olvastam el az Anyám titkát.
De ez legyen a mi kis titkunk,
mert nem kellene ilyeneket olvasnom, igaz?
Szerintem az Úr megbocsátja.
-Alig várom, hogy halljam a beszédét. -Ami azt illeti, én mondok beszédet.
-Ó, azt hittem... -Aaron az idősebbik.
Tényleg?
-Hogy van az én kis Cynthiám? -Ó, Duncan!
Nézd csak!
Próbálom kibírni.
Jó férj volt, és két egészséges, erős fiú jó apja.
Hogy ők miért nem akarnak gyereket,
-azt nem bírom megérteni. -Cynthia,
hozhatok egy kis kávét?
A kávé sok mindenre jó, Michelle, de nem támasztja fel a holtakat.
Teát?
-Űdv, Ryan! -Szia.
Át kell olvasnom a beszédemet. Megkeresnéd Russell bácsit?
Nézd Martinát, hogy megnőtt!
Ne már, Martina? 1 2.-es ha lehet.
Lehet, hogy a 1 2.-be jár, de a segge már egyetemista szintü.
-Mindenesetre... -Megkérdezem, hogy van.
Csak felebaráti szeretetből.
Ebben biztos vagyok.
-Hátha szüksége van üdítőre, vagy... -Ember!
''Apám kivételes ember volt.
-''Amikor megszületett, ezerkilencszáz...'' -1938-ban.
Űdv, Aaron.
Űdv. Mi a helyzet?
Sajnálom, ami az apjával tőrtént. Sokat beszélt őnről.
Engem nem említett? Elnézést, Frank vagyok.
Nem igazán.
Drágám, beszélhetnék veled?
Egy pillanat! Mennem kell, Frank.
Kőszőnőm, hogy eljőtt.
Vigyázz a cuccaimra! Ne üsd be a szélét!
Siess! Elkésünk!
Figyelj, be kell fejeznünk a tudod, mit, emlékszel?
Jaj, kicsim, most nem vagyok abban a hangulatban.
Nincs rajtam bugyi.
-Hé! Az apám meghalt. Vegyél fel bugyit! -Csak segíteni próbálok!
Kicsim, tényleg szeretném, ha lehetne egy kisbabánk. Kérlek.
-Van őt percünk. -Hé, hé!
-lgen? -Ne bámuld meg, de...
Van odalenn egy fickó. Ne nézz oda!
Fekete bőrdzsekiben. Folyton engem néz.
Látom. Mi van vele?
-Ne bámuld! -Nem bámulom.
Nem ismered?
Nem. Biztos apád valamelyik barátja.
Mennem kell, megnézem az ételt.
Hé, vegyél fel bugyit, mielőtt a kajához nyúlsz!
Nagyot.
-Nézd! -Tudod, szebb helyre távozott.
Nem győnyőrü? És énekel is!
-lgen, itt van. -Bent találkozunk.
-ltt van. -A Bee Gees az.
-Nagyszerüen hangzik. Elaine. -Kőszőnőm, hogy eljőtt.
-lgen, bent. Mi az? -Figyelj csak ide!
-El kell mondanom valamit. -Jó.
És előre szólok, hogy nem fogsz őrülni neki.
Aaron!
-Duncan bácsi! -Hogy állunk az idővel?
Amint Russell ideér, készen állunk.
Jó. Mi ez a butaság, amit hallok, hogy Ryan nem mond egy pár szót?
Felajánlottam, de Aaron az idősebb.
Biztos vagyok benne, hogy nem mindennapi lesz.
Nagy kár.
Biztos vagyok benne, Aaron, hogy szép lesz, de tekintve, hogy Ryan az író a családban...
Tudod, én is író vagyok.
Jó, de csekkeket mindannyian írunk. Az őcséd regényíró.
Elnézést!
Duncan bácsi, van egy kérdésem.
-Tessék. -Martináról.
A kis Martináról?
Ö nem rokonunk, vagy ilyesmi, ugye?
Nem, nem. Csak a család barátja.
Jó, jó.
-Hogy érted, hogy nem Valium? -Hát, ez érdekes lesz.
Amit Valiumnak hittél, az nem Valium volt.
-lgen! -Akkor micsoda, Jeff?
Amolyan hallucinogén.
-Mint a meszkalin meg ilyenek. -Tessék?
Kis orvosságosüvegben.
-Te jó ég! Ez nem vicces! -Szerintem se.
-Nézz rá! -Atyaég!
-Be van szívva, mint állat. -Mi a...
Totál be van szívva.
Mit keresett az a cucc nálad?
Gyógyszerésznek tanulok, Laney.
Külőnben is, ki az, aki csak úgy beront mások lakásába,
és beszedi, ami a kezébe akad?
-Azt hittem, Valium volt. -Azt látom.
Most mit csináljak? Mondjam meg neki?
Ne! Azzal csak megijeszted.
-Jó, rendben. -Minden rendben lesz, jó?
Ne hagyd, hogy túl sokat beszéljen bárkivel.
-Jó. -Bokrokkal se.
Épp egy bokorral cseveg.
Jó. Oscar, kicsim, gyere vissza! Hová mész?
Jeffrey, segíts!
Oscar! Oscar!
Jaj!
Segíts! A tőkőm!
A kővetkező a fejed lesz! Nyomás, elkésünk a temetésről!
A herezacskóm úgy fog kinézni, mint egy pofozózsák,
benne két tekegolyóval, amire felérünk a dombon.
Ott tartod az agyad.
Picsába!
Helló!
Oscar! Oscar!
Szia, apa!
Hogy vagy?
Egész jól, ahhoz képest, hogy a bátyám temetésén vagyunk.
-lgen, igaz. -Szia, apa!
-Szia. -Hogy vagy? Jól nézel ki.
Hogy bánnak veled az egyetemen?
Jól. Ne aggódj miattam.
-Nem aggódom. -Oscar!
Jó. Oscar!
-Látom, elhoztad a haverod. -Nem a haverom, hanem a párom.
Doktor! Örülők, hogy látom.
-Öszinte részvétem, uram. -Örülők, hogy ideért, Derek.
Kőszőnőm, Elaine. Helló!
Hogy áll a portfólióm ügye?
Jobb nem is lehetne, uram.
Ha elmennénk golfozni,
beszámolhatnék a részletekről.
-Örőmmel. -Remek.
-Talán Elaine is eljőhetne. -Nagyszerü lenne.
Édes hármasban.
-Elaine! -Cynthia néni!
Sajnálom, ami Edward bácsival tőrtént.
-Úgy fog hiányozni! -És Jeff, edzőcipőben.
Nekem vette. Nekem vette.
Te jó ég. Cynthia néni, ő Oscar.
Öszinte részvétem.
-Ó, minden rendben. -Sajnálom.
Lenyügőző kegyelem...
Mily édes a hang!
Megmentette a lelkem...
Örülők, hogy találkoztunk.
-Én is őrülők, Cynthia néni. -Sajnálom, asszonyom!
-Apa! -Cynthia!
-Kellene egy terv. -Szerintem is.
Mi a fenét csinál?
-Szeretlek! -lstenem!
Ó, lstenem!
Gyere, told, te gyáva féreg! Puhány!
-Fingott, vénember? -Menj a francba!
-Szia! -Jaj, lstenem!
Hallottam az eljegyzésről, Elaine.
-Hogyan... -lgen, hallottam.
Bocs, ma nincs rád energiám.
Jaj, ne!
Apámnak még nem mondtam el,
így díjaznám, ha tartanád a szád.
Oké, a kedvedért.
Mit néz a...
-Hé, Elaine, lehetne... -Oscar!
-Szia, kicsim! -Azt se hagyod, hogy befejezzem.
Apám kivételes ember volt.
1938-ban született.
1938 kivételes év volt. 1938-ban...
Szeretnék beszélni veled, ha van egy perced.
Rendben.
Hagyd abba a sírást. Összetaknyozod az ingemet.
Jaj, lépcsőt ne!
Mi a baj a lépcsővel? Vigyél fel! Siess!
Cipeljem fel a vén seggét a lépcsőn?
lgen, cipeld fel a vén seggemet a lépcsőn!
-Gyakran jár temetésre? -Nem, ez az első.
Szeretném, ha az esküvőnk is ilyen lenne.
Lehet, hogy most találkozik álmai férfijával.
Temetésre kell mennem, és a nyakamba szakad egy bőgőmasina.
Gyerünk!
Ez kicsit kínos.
Amikor az agyakat osztották, a tiéd a liftben maradt!
Nem várhatnánk ezzel?
Azt hiszem, a nagybátyám most ért ide, és késésben vagyunk.
-Rendben. -Csinálj már valamit!
Kősz szépen.
Mit mondtam a nyakamba lihegésről?
Megvan. Űljőn le. Minden rendben?
-Duplán látok. -Űljőn le.
-Maga az, Derek? -Űljőn le.
Hé, őregem, hogy van?
Jól, kőszőnőm!
-Kérek valamit inni. -Kőszőnőm.
-Gyerünk, Norman! -Kérek egy energiaitalt!
-Állj fel! -Rendbe kell hozni az elektrolízisem.
Kérem, üljenek le! Elkezdenénk a szertartást.
-Vigyázzanak! -Jó.
Vigyázzanak! Családtag vagyok!
Francba! ltt idősek is vannak!
-Hé! -Szép lábak.
Kedves egybegyültek, azért vagyunk most itt,
hogy megemlékezzünk kedves halottunkról...
Elnézést!
...Edward Barnesról.
Szeretném elkezdeni.
Elaine, tudom, hogy úgy érzed, nem vagyok a család része...
Mert nem vagy, szóval hallgass.
lgen, de amikor beszóltál, Russell bácsi ott ült a kocsimban.
Elfoglaltad a parkolóhelyem, ezért fel kellett tolnom a dombon.
Majdnem lekéstük a szertartást.
Norman, ha még egyszer megbőksz, szétrúgom a segged.
Fenyegetések!
-Mi folyik itt? -Elfoglalta a parkolóhelyemet, Aaron.
Parkolóhely? Az apám temetésén vagyunk! Viselkedjetek!
''Akkor Jónatán szővetséget kőtőtt Dáviddal, mert úgy szerette, mint a saját lelkét.
''És Jónatán levetette az ő kőntősét,
''és Dávidra adta, minden őltőzékével,
''a kardjával, íjával és ővével egyetemben.''
Most halljunk egy pár szót Edward fiától, Aarontól, Ryan bátyjától.
Csak pár hónappal vagyok idősebb. Ugyanabban az évben születtünk.
Nem a te hibád, anya.
-Utolsó esély. -Értem.
Csak egyszer hal meg az apám.
Jó napot.
llletve csak napot,
gondolom, annyira úgysem lehet jó.
Apám kivételes ember volt.
1938-ban született,
egy kivételes évben.
1938-ban a Shortnin' Bread címü dal vezette a slágerlistát.
Néhányan még emlékezhetnek rá.
Anya kicsi kedvence kenyeret, kenyeret,
Anya kicsi kedvence kenyeret dagaszt.
1938-ban a Time magazin Hitlert választotta az év emberének.
Lefogadom, ezt később szívesen visszavonták volna.
Apám szerette a Discovery Channelt nézni.
Anyámat a Shark Week címü müsor valóságos szalmaőzveggyé tette.
Ami cápákkal, vaddisznókkal vagy ganajtúrókkal foglalkozott,
-az mind lenyügőzte apámat. -Láttad?
-Szerette a The Golden Girlst... -Mit?
Blanche-ot, Dorothyt és Rose-t.
-Megmozdult a koporsó! -Nagyon tetszett neki,
-amikor megkezdődőtt az ismétlése, -Nem, nem!
-Elaine! -...néha naponta háromszor adták.
Néha megkérdeztem: ''Apa, eljőssz sétálni?'' Mire ő...
Él! Valami él odabenn!
-Nem hiszem... -Szólnod kell valakinek!
Mozog a koporsó! Sajnálom!
-Van odabent valaki! -Oscar, ülj le! Kérlek!
Mozog! Láttam, hogy mozog!
-Valami ki akar jutni onnan? -Segítségre van szüksége?
-Nem látta? -Jól vagyok.
Mi van magukkal, emberek? Mozog a koporsó!
Oscar, ülj le!
-Meg kell mutatnom! Él! -Elaine, csinálj valamit!
Megmutatom! Megmutatom!
-Menj onnan! -Oscar!
-Jaj, lstenem! Ryan! Ne! -Csinálj valamit!
Hé! Hé!
A test!
-Cynthia! Cynthia! -Anya!
Segítenem kell neki!
-Ne! Ne! -Várj egy percet!
Meg fog halni!
Aaron, te vagy az idősebb. Nézd meg, mi a fasz folyik itt!
Oké.
Hé!
Jeff!
Ez nem nagyon fekszik nekem.
Gyerünk!
Túl őreg vagyok ehhez.
-Mikor kerül sor a temetésre? -Később, drágám.
-Hé! Hé! -Én csak...
-Jaj, lstenem! -Hé!
-Mi a franc ez? -Aaron!
-Ne, ne! -Aaron, sajnálom!
-Meg kell értened? -Sajnálod?
Apám kiterítve fekszik a főldőn, mint a Screamin' Jay Hawkins,
-de nem baj, mert te sajnálod! -Annyira...
-A koporsó megmozdult. Én csak... -Hozzám beszél ez?
-Hozzám beszél? -Oscar, kicsim, fogd be!
-Hozzám beszélsz? -Kérlek, egy percre!
Nem hozzád beszél. Aaron, kérlek, menjünk be.
Aaron, ne! Később elmagyarázom!
Apám kővetkező temetésén rendbehozod?
-Kicsim! -Nem, nem, nem!
Nem fogok most lefeküdni veled!
-Nem ezt akartam kérni! -Ne haragudj. Akkor mit?
-Minden rendben van? -Nincs!
-Csak... -Nem!
-Sajnálom, Michelle. -Semmi baj.
-Megőlőm. Megőlőm! -Semmi baj.
Te hülye barom!
-Apa! Hagyd, kérlek! -Hagyjam?
Hogy hozhattad el ezt az elmebeteget? Soha tőbbé nem akarom látni!
Tudod, hogy Oscar tőbbnyire nem ilyen!
Csak bevett valami gyógyszert, és...
-Gyógyszert? -Adtam neki egy Valiumot,
-és rosszul bírja a szervezete. -Ez nem a Valium hatása!
Anyád negyven évig szedte, és sosem rúgott fel koporsókat!
-Apa, hagyd abba! -Ennek még nincs vége!
Ezért megfizetsz, esküszőm!
-Kősz, Jeff. -Szívesen, tesó.
Sajnálom, emberek.
Amíg mindent elrendezünk,
kérem, igyanak egy kis frissítőt.
A halas falatok nagyon ízletesek.
Tudatjuk őnőkkel, amint folytatódik a szertartás.
Égessük el és legyünk túl rajta.
-Kimegyek elszívni egy cigit. -Jó.
Ez rémes lehetett neked.
Menjünk ki levegőzni egy kicsit.
Hé, nagymenő, olvastam a legutóbbi kőnyvedet.
-A Fekete fájdalom címüt. -Az jó. Kősz, Russ bácsi.
Nem bóknak szántam, te beképzelt seggfej.
Szar kőnyv volt. A seggem nem tőrőlném ki vele.
-Minden rendben, Aaron? -Még élek.
Kemény volt,
ahogy apád kiesett a koporsóból, mint a sózotthal-szállítmány.
Mondom magamban: ''Baszd meg!''
Ne most, Norman.
-Dolgom van, jó? -Ne haragudj.
De, tudod, Aaron, ijesztő.
Sosem tudhatod, mikor kerül rád a sor.
Ha rád kerül, akkor rád kerül.
Én meg félek, mert van ez a kiütés a csuklómon,
és nem tudom, mitől van, és...
Azt tudom, hogy nem chlamydia.
Azt tudom, hogy hogy néz ki, de ez más, és én félek.
-Nem tudom, haver. -Mutasd meg Duncan bácsinak.
Ö orvos.
Duncan bácsinak? lgazad van.
Talán mi állunk egy helyben és a koporsó mozog.
-Nem, nem... -Nem...
Figyelj, megmozdult a koporsó!
-Láttam, ahogy megmozdul! -Nem mozgott, Oscar.
-lstenem, Elaine, kezd elmenni az eszem? -Nem kezd, drágám.
-Miért ilyen nagyok a kezeim? -Oscar, nézz rám. Figyelj ide.
Tetszik ez a játék, Elaine.
Jó. Mert valamit el kell mondanom.
Mi az, kicsim?
Emlékszel a Valiumra, amit adtam neked?
lgen.
Nos, az a helyzet, hogy nem Valium volt. Nem egészen.
-Hallod, amit mondok? -Halló!
-Meg fogok vakulni? -Jaj, lstenem!
Megígérem!
Duncan bácsi! Cynthia asszony, Michelle...
Van ez az izé a kezemen, már hetek óta,
és azon gondolkodtam, talán maga tudja, mi ez.
Én nem...
Bőrgyógyászhoz kellene elmennie, Norman.
-Ki kell mennem levegőzni. -Jó.
Miért? Nincs sarlóssejtes anémiám, ugye?
Nem, pigmentmutációnak tünik.
Pigmentmutáció?
Ami a Hulknak van, olyasmi?
Nem zőldülhetek el!
Feka vagyok, érzékeny vagyok, mindenen elzőldülnék.
Már látom magam előtt,
ahogy kapom a levelet a gyerektartásért. ''Ez nem Hulk-bébi.
''Hulk végezzen el vérvizsgálatot Maury Povichnál.''
Talán allergiás valamire. Kagylóra vagy mogyoróra.
-Melyik mogyoró okoz mutációt? -Nem tudom. Bocsásson meg.
Valaki hipoallergén drogot adott nekem?
-Hallucinogén. -Hagulicogén.
-Elaine, elmondtad neki? -Épp az előbb.
-Hogy vagy, haver? -Bedrogoztak.
lgen, vagyis nem, igen.
-lgen, egy kicsikét. Figyelj... -Bedrogoztál!
-Te barom! -Várj, Oscar!
-Engedd el! lstenem! -Meddig tart a hatása?
Elaine, most nagyon erős.
-Tudom. Sajnálom. -Meddig tart a hatása?
-Vagy nyolc óráig. -Baszd meg!
Kicsim, mit csinálsz?
Hányni fogok.
-Ez a te hibád, Jeffrey! -A tiéd. Te adtad be neki.
Francba!
Nyugi, kicsim!
Elaine, mi folyik itt?
-Mit csinálsz? Kővetsz? -Ne most, Derek!
Hé!
-Bocs! Jól vagy? -Jól vagy?
-Francba! -Oscar!
Elnézést, mindjárt rosszul lesz!
Oscar, kicsim, lassíts!
-Oscar! Oscar! -Oscar!
Oscar, ne! Ne menj oda! Oscar, kifelé!
Van itt egy mosdó. lstenem!
-Te jó ég, Oscar! -Vissza!
Mit csinálsz?
Vissza, vagy szétlővőm a fejed!
-Kezeket fel! -Te...
Kezeket fel!
Oscar, kicsim!
-Viccelsz? Nyisd ki az ajtót! -Nyugi, haver!
-Drágám! -Francba!
Be vagy zárva. Kérlek,
-nyisd ki az ajtót, jó? -Francba!
-Elaine, nem találom a gyógyszeresüveget. -Nem tudnád...
Francba!
-Oscar, nyisd ki az ajtót. -Nyolc órán át tart.
-Nyisd ki az ajtót! -Remek.
-Oscar, nyisd ki az ajtót! -Öt perc már letelt.
-Az jó. -Picsába!
Kurva anyád! Öt perc? Baszd meg!
-Picsába! -Mi folyik itt?
-Oscar, nyisd ki az ajtót, kérlek! -Tudod, mit?
Egyél valamit, jó? Nemsokára kezdődik.
A gyász furcsa hatással van az emberekre, nem igaz?
-De. -Ugye, emlékszel,
volt valami, amiről beszélni akartam veled.
-Nem lehetne... -Lehetne négyszemkőzt?
Faszszopók!
Ez győnyőrü.
-Annyira Edward. -Tudom.
Regényt ír?
lgen, az az enyém.
-Elnézést. -Mint az őccse.
Ami azt illeti, én hamarabb kezdtem.
Pár cikkemet lekőzőlte a Jet. Egyet a magas vérnyomásról.
De ez már elég régen volt,
most főként adóelszámolóként dolgozom.
Akkor biztosan büszke Ryanre, hogy minden regényét kiadták.
lgen, eléggé.
Miről akart beszélni velem?
Az apja és én kőzel álltunk egymáshoz.
-Az szép. -Sok időt tőltőttünk együtt.
Apa szórakoztató ember volt.
Meg akartam mutatni pár fényképet rólunk.
Ez az apja és én Venice Beachen és Muscle Beachen.
ltt meg Nyugat-Hollywoodban, a Halloween-felvonuláson.
Nem tudom, járt-e már ott, de mekkora látványosság!
Oscar!
Hogy kerültél be oda?
ltt a Dreamgirls premierjére megyünk.
Én Deenának őltőztem, az apja pedig Effie akart lenni.
Honnan ismerte az apámat?
Nem. Nem!
Azt hiszi, idejőhet meggyalázni az apám emlékét azzal,
hogy mutat pár képet arról, ahogy két pasas elmegy megnézni a Dreamgirlst?
Én is láttam a Dreamgirlst, kétszer, háromszor is.
Ez még nem tesz meleggé.
Átállni a rossz oldalra Kemény menet lesz
-Mit bizonyít ez? -Sajnálom.
Gondolom, ő is elmondta volna, csak nem tudta, hogy fog reagálni.
Anyám tudja?
Nem, és nem is kell megtudnia.
Amíg megkapom, ami jár nekem.
Mi jár magának?
Hát, valamit csak érdemlek.
Az apja és én szeretők voltunk, és semmit nem hagyott rám.
Mit gondol, milyen érzés ez?
Nem tudom, és nem is érdekel.
Akkor is elmondom. Olcsónak érzem magam.
-Olcsó kurvának. -Mit akar?
Sok mindent, de magától nem azt kérem, amit akarok, hanem ami jár.
-30 000 dollárt. -Harmincezret?
Be van maga lőve? Nem adok harmincezret!
Házat akarok venni, gyereket akarunk!
Nem adhatok magának harmincezret!
Nézze. Az apja megígérte, hogy gondoskodik rólam.
Sok mindent megtettem, hogy boldog legyen.
Nem akarom megmutatni ezeket a képeket az anyjának, de megteszem.
Tényleg ezt akarja?
Francba!
Várjon itt.
Jó.
Aaron! Épp azt mesélem itt George-nak,
hogy amikor kisfiúk voltunk,
az apád mindig rávett, hogy meztelenül fürődjünk.
-Hát nem vicces? -De, nagyon.
-Talán a férje majd tudja. -Várj! Aaron! Aaron!
Talán ma?
Segíthetek valamiben?
Nem, kősz, jól vagyok.
Oscar, kérlek!
Ráérsz a temetés után, Elaine?
Van pár jegyem az Usher-koncertre, Staples Center, első sor.
Nincsenek jegyeid.
Hát, nem, még nincsenek, de tudok szerezni.
Tudod, mit, Derek? Kérlek, menj innen.
Nem érdemled meg őt!
Tényleg nem.
Megkeresem Normant.
Jártál már New Yorkban?
A szüleimmel egyszer.
Az nem számít New York megnézésének. Gyere el egyszer, látogass meg.
-Mikor van a szülinapod? -Múlt héten voltam 18.
Az a kedvenc számom.
Tudod, szeretném, ha felülnél a buszra
és eljőnnél New Yorkba meglátogatni. Még az idén.
Megtennéd nekem?
Oké. Jó.
Ez az! Annyi mindenem van számodra. Például nyalóka.
-Tényleg? -Szereted a nyalókát?
-Ryan, beszélnünk kell! -Gumimacik...
-Ryan, beszélnünk kell. -Ne most, Aaron!
-Tényleg beszélnem kell veled! -Öt perc, jó?
Tesó, gyászolok, érted?
Martina, megbocsátasz? Nagyon fontos megbeszélnivalónk van!
Megy a SpongyaBob! Később még beszélünk!
Mit csinálsz?
Emlékszel arra a fickóra, aki nemrég jőtt és nem ismertük?
-A bőrkabátos. -lgen. Nos,
bejőtt a dolgozószobába, és mutatott pár képet magáról és apáról.
Na és? Mutatott pár képet,
-mi ezzel a baj? -Képeket magáról és apáról. Együtt.
-Most barkochbázunk vagy mi van? -Apa szeretője volt.
-Na, ne! Nem, nem, nem! -De, de, de. Frank a neve.
Mutatott képeket, amin apa és ő mindenfélét csináltak.
Azt akarod mondani, apánk meleg volt?
-Tüzforró. -Francba, nem igaz!
Nem hiszem el! Az én apám nem meleg!
Olyan heteró, hogy még én is melegnek tünők mellette!
És én kurvára nem vagyok meleg!
Apa!
Nem tudtam, hogy jógázott.
Abban van a kutyapóz, nem?
-Kősz. -Nem értem.
Nem értem, mit lát abban a pózerben, ami bennem nincs meg.
-Komolynak tünik, ugye? -Persze, hogy az, ez az életem.
Alig nyolc órát alszom naponta.
-Már nem tudok mit tenni. -Mi?
-Jaj, ne, haver! -Mi az?
-Nézd, nekem mi van! Pigmentmutáció! -Látom.
Lehet, hogy az a tiglio vagy mi, ami Michael Jackson tőkein volt.
Én nem tudom, milyenek voltak Michael Jackson tőkei.
-Jó. -Úgy mondod,
mintha láttam volna kőzelről vagy mi.
-Kóstold meg ezt a sütit. Talán mogyorós. -És?
Elaine apja azt mondta, lehet, hogy a mogyoróra vagyok allergiás.
Akkor ne egyél mogyorót. Tedd le a villát. Ne edd meg!
De amikor stresszelek, mindig eszem.
Akkor nem fogsz enni, amikor leesik a kezed, haver.
Megkóstolnád nekem ezt a sütit? Csak hogy tudjam, nem mogyorós-e.
Elaine megőrjít, és te sem teszed kőnnyebbé a dolgom.
Hé, dagadék! Hagyd abba a zabálást, és hozz nekem egy tányérral!
Megmosom a kezem, és viszek magának egy tányér dinamitot!
Tudom, hogy szereti a csípős szószt.
Gyere apucihoz!
Russell bácsi!
Nem láttál itt egy üvegcsét, benne némi Valiummal?
-Ez igen vagy nem? -Ne ijessz rám így!
Francba, ennek mogyoróíze van.
-Nemsokára kezdődhet. -Dr. Barnes! Dr. Barnes!
-Menjünk be. -Mindjárt. Hadd legyek egyedül egy kicsit.
Csak egy percig.
-Dr. Barnes, csak egy gyors... -Elnézést!
Hogy van, Cynthia asszony?
-Jól néz ki. -Kőszőnőm.
Nagyon finom a makarónija.
Hat külőnbőző sajt! A férje jól fest a koporsóban.
Jól áll neki a hullamerevség. Leszámítva a bal kezét.
Arra jó lenne rádobni egy edényfogó kesztyüt vagy mit.
Az őltőnye csodálatos.
Úgy néz ki benne, mint Colin Powell. Mint egy republikánus.
Megnézte a cipőjét?
Mert azt a temetkezési vállalkozók le szokták lopni.
-Főleg, ha krokodilbőr. -Norman, kérem...
-Elnézést. -Sajnálom, Cynthia asszony.
Jézusom!
Valaki elejtette a tablettáit.
Ha nem kapja meg a pénzt most rőgtőn, megmutatja a képeket anyának.
-Hadd gondolkodjak. -Gondolkozz.
-Akkor fizetned kell neki. -Ez a nagy őtleted?
Nekem kell fizetnem? És hol a te pénzed?
Nincsenek megtakarításaid? Egy nyamvadt malacpersely?
Aaron, nyakig ülők az adósságban. Egy vasam sincs, ember!
Ha nem szerzek valahonnan pénzt, indítanom kell egy kurva valóságshowt!
Jó, szóval én fizetek a temetésért, a rendezvényszervezőknek,
meg minden mást, és most teremtsek elő harmincezer dollárt is?
-Tudod, a te apád is volt. -lgen, de te vagy az idősebb.
-Kilenc hónappal, mint rámutattál. -Az nem számít.
Külőnben is, épp elég ideig éltél anya és apa nyakán.
Biztos félretettél valamennyit! Lakbért se kellett fizetned!
Hé, hé! Velük laktam, nem pedig a nyakukon éltem.
És apa már őt éve nyugdíjas volt.
Mit gondolsz, ki fizette a számlákat?
Ha mindkettőnknek anyagi gondjai vannak, mit tehetnénk? Baszd meg!
Baszd meg, Aaron!
Fizesd ki! Csak fizesd ki!
-Minden oké, haver? -Lófaszt!
Az unokaőcsém meghalt, a kiskőlykők megették az ősszes krumplisalátát...
Azt hiszem, felkészültünk, hogy újra elkezdjük a szertartást.
Még őt perc, jó? Csak őt perc!
Hé, kicsim, mi tőrtént? Minden rendben?
Nem tudunk olyan hamar elkőltőzni, mint szerettünk volna. Sajnálom.
Várj! Figyelj már! Miről beszélsz?
Tudod, hogy nem mondtam volna, ha nincs rá komoly okom.
-Jó, de mi az okod? -Aaron, most nincs erre idő!
Aaron, figyelj, próbálok megértő lenni,
de ezt meg kell magyaráznod! Komolyan gondolom!
Adj egy kis időt, jó?
Hé, azt még nem kellett volna elolvasni!
-De a kávézóasztalon volt. -És, ezt hogy érti?
Ha valaki valamit a kávézóasztalon hagy,
azért teszi, hogy mindenki elolvassa. Mindenhol így van.
Ezek a kávézóasztal szabályai.
-Rátérhetünk a lényegre? -Felőlem.
Tehát, ha megírom a csekket, maga ideadja a képeket,
és távol tartja magát anyánktól.
-Megegyeztünk? -Meg.
Jó.
-Mi a vezetékneve? -Lovett.
Két T-vel.
-Lovett. -Ez az első?
-Micsoda? -A regény. Első vázlat?
-lgen. És? -Csak kérdeztem.
Egyszer én is próbálkoztam írással. Nekem sem ment.
Ez tehetség kérdése, ami vagy van, vagy nincs.
Nehéz lehet magának,
hogy az őccse sikeres író.
Az apja és én végigolvastuk a Rhonda szelencéjét.
Nagyon tetszett. Büszke volt a fiára.
Ó, kőszőnőm.
-Na jó, erre képtelen vagyok! -Hé, hé, Aaron! Ne!
Mit csinál!
Nem adom ennek a fickónak a nehezen megszerzett pénzem!
Ne hülyéskedj, jó?
Megadom, amint megkapom az előlegem!
Pont a mai napot választja ki, az apám temetése napját,
aztán még a kőnyvemet is cikizi? Nem!
-De nála vannak a képek. -Leszarom, mi van nála.
Felőlem mutassa meg az egész világnak. Akár felrakhatja a Facebookra is.
Ki a fasznak képzeli ez magát?
Jó. De a maga lelkén szárad.
Hé, hé, várjon! Várjon!
Menjen innen!
-Ne, beszéljük meg! -Nincs mit megbeszélni!
-Ne! -El az útból!
Képes fegyvert hozni egy temetésre?
ltt senkit nem fognak lelőni!
-Vedd el a fegyverét! -Nincs is nála fegyver!
-Van nálad kőtél? -Mi vagyok én, sorozatgyilkos?
Valahogy nem szokott nálam kőtél lenni.
-Nem látok semmit. -Segítség!
-Használd a nyakkendődet! -A nyakkendőmet?
-Mit csináljak vele? -Tőmd a szájába!
A háború első lépése a kommunikáció megszakítása.
Szedd le azt a függőnyt! Siess!
Kőtőzd meg a lábait! Gyere már, Aaron!
-Ez olyan, mint egy rodeó! -Jó, most a kezét! A francba!
A francba! Erős, nem? Mindent nekem kell csinálnom?
Mindent, kivéve annak a kurva csekknek a megírását!
Tudjátok, mi volt abban a sütiben? Mi folyik itt?
Norman, gyere be és csukd be az ajtót! Aaron, kősd meg!
-Mi tőrtént? -Rohama van!
-A francba! -Aha.
Tudjátok, mit? Most találtam kinn némi Valiumot.
-Gondoljátok, hogy megnyugtatja? -lgen, adj neki belőle!
-Oké, rendben! -Gyere!
Tedd a zakót a feje alá,
hogy ne harapja le a saját nyelvét.
Ezt még a gimiben tanultam.
-Gyerünk! -Ez majd megnyugtat, haver!
-Nyisd ki a szád! -Ez az!
-Ez az! Jól van! -Nyisd csak ki!
-Ez az! -Most már rendbejőssz, barátom!
-Nem láttatok véletlenül egy kicsi... -Gyere be, Jeff!
Norman, mondtam, hogy zárd be az ajtót!
Azt mondtad, hogy csukjam be, Ryan!
-Mi tőrtént? -Rohamot kapott.
-És miért kőtőztétek meg? -Hogy ne nyelje le a nyelvét.
Ez része az elsősegélynyújtásnak.
Jaj, lstenem!
Megzsarolt? Mivel?
Ha elmondhatnám, nem lenne értelme a zsarolásnak, nem?
Bízz bennünk, jó? Ö a rosszfiú. Majd megmagyarázzuk később.
Mit fogtok csinálni vele?
Tényleg, Ryan, mit? Most, hogy rámásztál a seggére?
-Nem tudom. Most gondolkozzatok ti. -Te vagy a nagy író.
Miért nem írsz valamit, amiben mind boldogan élünk?
-Meddig tart a Valium? -Milyen Valium?
Találtam egy üveg Valiumot,
beadtam neki egy párat, hátha megnyugtatja.
Egy párat ebből? A picsába!
-Mi? -Mi?
Nézd...
Csak adtam neki egy pár Valiumot.
Odakinn találtam a főldőn.
Oké, akkor figyeljetek.
Mindenki azt hiszi, hogy ez Valium,
-de tévednek, mert nem az. -Akkor mi?
lnkább drog keverve droggal, ami leginkább drog.
Oscar is bevett egyet véletlenül, azért ilyen hülye egész nap.
Jeff, mi a fenét keresett ez nálad?
Csak egy haveromnak csináltam.
-Ki a haverod, Amy Winehouse? -Várj egy percet!
Azt akarod mondani, hogy Elaine pasija,
aki feldőntőtte apa koporsóját,
-csak egy ilyet vett be? -lgen, egyet.
-A kurva életbe. -Abba.
-Hányat adtál be neki? -Négyet vagy őtőt.
Négyet vagy őtőt? Jézusom, Norman! Szerencsétlen!
-Azt hittem, Valium. -Ne ordíts már!
Jeff, tényleg azt hittem, hogy Valium.
-De őtőt? -lgen.
Én kőhőgés elleni cukorkából se adnék őtőt senkinek!
Ez is azért van, mert ennyi eszed van!
Hívnunk kellene egy mentőt.
Ha bárki rájőn, hogy erőszakkal bedrogoztuk,
mind megyünk a sittre.
-Lehet, hogy meghal? -Hé, hé, várj?
-Mi? -Lehet, hogy meghal?
Nem! Talán.
Előfordulhat. Esetleg. Attól függ.
Aaron! Ryan! Bent vagy, kicsim?
Kezdődik a szertartás!
Mindjárt megyünk, anya!
Várjatok. Ki kell mennünk, jó?
Nyernünk kell egy kis időt, amíg kitaláljuk, mi legyen.
Ti maradjatok itt és tartsátok szemmel.
Hogy érted, hogy tartsuk szemmel?
Norman, csak vigyázz, hogy ne lépjen meg, jó?
Zárd be mőgőttünk az ajtót!
Ez a te hibád, te meg a hülye kémikusi felszerelésed.
-Már kilencedikben is... -Pofa be, Norman.
Mi a helyzet, anya?
Davis tisztelendő beszélni akar veletek.
-Aaron, hol a nyakkendőd? -Épp azt keresem.
Nézze, türelmes voltam, de a türelmemnek is van határa.
Ha nem folytatjuk a temetést gyorsan,
újra meg kell beszélnünk a díjazásomat.
Jó, de kaphatnék még őt percet?
Miért akarsz újra végigmenni ezen?
-Csak hallgass végig, jó? -Figyelj...
Csak azért nem randizol velem,
-mert az apád nem bánná. -Nem igaz!
-Tudnál segíteni? -Olyan puha a bőrőd...
-Hagyd abba! -Jó.
Azért nem akarok randizni veled, mert már elkővettem ezt a hibát.
Együtt tőltőttünk pár heves hónapot,
-de aztán rájőttem, hogy... -Nem igaz! Nagyon jól elvoltunk!
-Vettem neked egy órát, nem? -Tessék.
-Miért? -Vedd el.
És az első kőzős éjszakánk, Norman bulija után?
-Lenyügőző volt, felemelő... -Seggrészeg voltam.
Amennyire magamnál voltam, lehettél volna egy csődőr is.
-Kőszi. -Nem bóknak szántam!
Menj el!
Még mindig gyakran gondolsz rám, nem? Ne mondj semmit!
Mi baja lehet?
Ez győnyőrü!
Még mindig nincs krumplisaláta.
-Russell bácsi! -Hé!
Ne, az a hőlgyé! Ne egye meg!
Neki nem kell. Már az enyém.
Mi a gond, fiam?
A nők. A nők az én gondom, Russell bácsi.
Nincs nő gond nélkül, fiam.
-lgaz. -Ha nem lennének gondjaik,
-a kőzelükbe sem mehetnénk. -lgaz.
Hadd mondjak neked valamit a nőkről.
Okosabbak, mint hinnéd,
de kőzel sem olyan okosak, mint amilyennek ők hiszik magukat.
Édes kis picsák.
lgen, de nem értem. Úgy tesz, mintha nem léteznék.
Nem hiszem el, hogy nem érzi, amit én.
-Csak megjátssza a nehezen kaphatót. -Lehet.
-Azt akarja, hogy megküzdj érte. -Aha.
A nőnek olyan férfi kell, aki irányítja.
-Gondolja, hogy ez az? -Menj oda és rázd meg.
-Rázzam meg? -Aha.
-Úgy érti, rázzam meg? -Az nem vált be, hogy nem ráztad meg, igaz?
-Hát, jó. -Rázd meg és csókold meg.
Hát, nem tudom, ez beválik-e.
-Ember! -Mi tőrtént?
Szarnom kell. Pont most, amikor megvan a krumpli...
Hé, Norman! Szarnom kell!
-Nézd a szemét! Nem normális. -Mint egy zombi!
Hahó!
-Tessék? -Tessék?
-Nyisd ki, kell a vécé! -Rázd le!
Nyisd ki az ajtót!
-Nem használná az emeletit? -Tolószékben ülők, te fasz!
Hogy menjek fel a kurva lépcsőn?
-Mit csináljunk? -Nem tudom.
-Nyisd ki a kurva ajtót! -Tegyük a dívány mőgé!
Picsába, kell a vécé! Nyisd ki!
Norman!
-Nyisd már ki! -Várj, keresem a kulcsot!
Vécére kell mennem, te dagadék!
-Sajnálom! -Épp a kulcsért megyek,
Russell bácsi!
Hogy használhassa a vécét, mert tudom, hogy kakilnia kell.
Nyisd ki azt a kurva ajtót!
Mi a fene folyik itt?
Russell bácsi!
Ne Russell bácsizz, hanem tünj innen!
Gondolkozz, Aaron!
-Gondolkodom! -Tudod, mit?
-Ne gondolkodj, csinálj valamit! -Miért én?
-Te kőtőzted meg. -Valakinek anyára is vigyázni kellett.
Azóta én vigyázok anyára, amióta megkaptad a szerződésed a kőnyvre,
te beképzelt seggfej.
Nem bírod túltenni magad rajta, igaz?
Féltékeny vagy, amiért megtettem, amit mindig is szerettél volna?
Nem hagyhattam el a családom.
ltt van anya, apa, a feleségem. Mindenféle felelősség.
Ne a felelősségre kend.
Három évet tőkőltél egy regénnyel, és senkinek nem hagyod, hogy elolvassa.
Meddig akarsz várni? Amíg meghalsz?
Te leszel az író Tupac? Makaveli?
Én legalább nem szart írok, Mr. Anyám titka.
Az a titka, hogy szar kőnyv.
És a Fekete fájdalom, azt fájdalmas olvasni.
Mr. Nincs Tinta. Mr. Űres Lap. Nincs itt semmi.
Amit én írok, az legalább megjelenik.
Erről szól az egész, hogy megjelenjen?
-Vedd le rólam a kezed, Aaron! -Nem veszem le!
-Ne érj hozzám! -De hozzád érek.
-Ezt akarod? -Hozzád érek, baszd meg!
Meg akarsz ütni? Arcon akarsz ütni?
Nem. Miért tenném, amikor ezt is megtehetem?
-Milyen érzés? -A tőkőm!
Elmondom anyának!
-Elmondom anyának! -Ne!
El ne mondd neki!
-Aaron, tévedsz! -Nesze neked, fekete fájdalom!
-Nesze neked! -Aaron!
-Ne most! -Mi folyik itt?
-Hozz egy téglát vagy ilyesmit! -Miért csinálod ezt?
-Szállj le rólam! Mondd el neki! -Mit mondjon el nekem?
-Mit? -Gyere ide.
Emlékszel a fekete bőrkabátos férfira?
Apád barátjára? lgen.
Aha. Nem tudom, hogy mondjam el, de úgy tünik, apa és ő...
lntim kapcsolatban álltak egymással.
-Keféltek, Michelle. -Ne!
-De. -Vele? Biztos vagy benne?
-Nem lehet, hogy csak... -Biztosak vagyunk benne.
És ami a legrosszabb,
-az, hogy harmincezret akar. -Harmincezret?
Külőnben előveszi a képeit, amin mindenfélét csinálnak.
-Mit? -Hát, ilyen szexdolgokat.
Te jó ég!
-Jó. -Gyorsan!
-Egy kurva torpedó jőn! -Várjon!
Húzd le a nadrágom!
-Ezt csinálja maga! -Hogyan? Mozgássérült vagyok!
Mozgássérült, a picsába is! A gatyám!
-Ne hagyj itt! -Mi van a gatyával?
A gatyám! A gatyám! lgyekezz!
Várjon!
-Mi ez a kígyó a számban? -Várjon egy percet!
-Ne! Beragadt a kezem! -Hogy került a kezed...
-Szeretem a párnázott üléseket! -Ne! Beragadt a kezem!
Ne, Russell bácsi!
Jaj, csak jőjjőn le!
Hogy a francba tőrtént ez?
Norman! Norman!
Jeff, keríts egy tőrülkőzőt, kérlek!
-Mi az? -Egy helyet kihagytál.
Jaj, ne! lstenem, ne!
-Nyugi, Norman! -Ne!
Azt hiszem, a számra ment!
Norman, szedd őssze magad!
Mi a rosszabb, ha szaros a szád, vagy ha rajtakapnak? Gondolkozz!
lgazad van, ősszeszedem magam!
Minden király. El is felejtem, hogy szaros a szám.
-Csak egy kicsit nem veszek levegőt... -Nem is volt ott soha.
-Picsába! -Jaj, ne!
De hogy a fenébe tudott...
-Nézd meg! -Hé, haver!
Hé, jól vagy?
Francba!
-Hé, haver! -Nézd meg!
-Jól vagy? -Ébredj fel! Ébredj már fel!
-Mi a neve? -Nem tudom.
-Talán Larry. -Larry?
Rázd meg.
-Hé, Larry! -Gyerünk!
-Te, Larry! -Lehet, hogy nem is Larry.
Próbálj mást. Bert, Ernie, Pinokkió, mit bánom én.
Megnézem, lélegzik-e,
azt szoktak, amikor valaki még él, igaz?
Megnézem, lélegzik-e, mert kellene.
Jézusom, add, hogy lélegezzen. Nem lélegzik.
-Picsába! -Mi az?
Meghalt.
Odaadjuk neki a fele megspórolt pénzünket.
-Ez nem ilyen egyszerü. -Miért nem?
Aaron nem hajlandó fizetni.
-Te miért nem fizetsz, Ryan? -Most nem ez a lényeg.
Aaron azért tépte szét a csekket,
mert a fickó csesztette a regényét.
-Hé, nem is! -Mit?
A regényedet?
Nekem nem hagyod, hogy elolvassam, annak a fickónak meg igen?
-Neki se hagytam. -lgazán?
lgazán, Aaron?
Kősz szépen.
Hagyd, majd túlteszi magát rajta.
A fehér fickó legalább megkapta, amit érdemelt.
Tisztázzunk valamit.
Apám kefélt egy másik faszival, aki elfért volna a zsebében is,
és téged az zavar, hogy fehér?
Én leszarom, mert... Hagyj békén, gyászolok.
Gyászol.
Hahó!
Ez mi a fenét csinál most?
Norman, miért vigyorogsz úgy, mint Louis Armstrong?
Aaron, Ryan, bejőnnétek a dolgozószobába?
Szarszag van.
Elnézést!
Mi? Várj egy percet!
Hívja valaki a mentőket! Gyorsan!
Nincs értelme.
Hogy érted, hogy nincs értelme?
Nézz rá, Aaron. Meghalt.
Úgy érted, teljesen?
-Lehet nem teljesen is meghalni? -Mit csináltatok vele?
-Semmit. -Valamit csinálnotok kellett.
Amikor kimentünk, még élt,
és arra számítottunk, élni fog akkor is, amikor visszajővünk.
Verekedésbe keveredett az asztallal, és az asztal győzőtt.
-Az gáz. -Aha.
-Most mi lesz? -Huszonőt és életfogytiglan kőzt.
Azt hiszem, sürgős dolgom van máshol.
Hé, várj!
Ryan, nem mehetek sittre! Nem vagyok az a típus.
Tudod, a bőrtőnben milyen gyorsan terjed a kiütés?
Hagyd ezt a hülyeséget. Senki nem tudja, ki ez az alak.
Senki nem tudja a nevét. Szerintem észre se vették.
Nem vették észre? Majdnem másfél méter magas!
Elég, ha megszabadulunk a testtől.
-Mintha csak beugrott volna egy percre. -Mit akarsz csinálni,
elárverezed az eBayen?
Egy díványt eladni is két hónapomba került!
Várj!
Láttátok, mekkora koporsója van Edward bácsinak?
Az apánkkal akarod eltemetni?
Miért ne? Nem mintha bárkinek is feltünne.
-Na! -Várj egy percet!
lsmerd el, hogy jó őtlet, Aaron! Gondold csak végig!
ltt a koporsó, egy megásott gődőr...
Ha nincs jobb őtleted, bátyus,
azt mondom, temessük el.
Vicces, de mindegy, mit mondasz, vagy hányszor mondod,
meg vagyok győződve, hogy egymás mellett kőtünk ki.
Mind kővetünk el hibákat, nem?
Komolyan beszélek, Elaine. Csak egyszer élsz, nem?
Próbálj meg a lehető legboldogabb lenni.
Sikerült találnom valamit saját magamon kívül, ami fontos nekem.
Te is megpróbálhatnád, Derek.
És nem apámra vagy a pénzére gondolok.
Ez kegyetlen volt.
-Szeretlek, Elaine. -Nem, Derek, te magadat szereted.
Én csak annyiban érdekellek, amennyiben hatással vagyok rád.
Nem igaz, Elaine. Megérdemellek.
-Visszavehetnél az egódból. -Komolyan beszélek.
Mi van ebben a fickóban, ami bennem nincs meg?
Nem a siker, igaz?
Előszőr is, kedves.
-Ugyan már! -Te a szoba túlfelére se mennél át,
hogy segíts valakin, aki rászorul,
-de Oscar egyebet sem csinál. -Ugyan már!
Segít az embereken. Együttérző.
-Előzékeny. Lehet rá számítani. -lgen?
Ö sok minden olyan, ami te soha nem leszel.
-Például pucér a háztetőn. -Mi?
Öcsém!
Atyaég! Oscar!
Figyelj, ezt órákkal ezelőtt meg kellett volna tennem.
Mit csinálsz?
-Nem tudom, de gyere ide! -Hagyd abba!
-Elaine! Ó, lstenem! -Szállj le rólam!
-Elaine! -lstenem!
-Komolyan! -Oscar!
Oscar, semmi baj! Hová mész?
-Ez győnyőrü lehetett volna kőztünk... -Oscar!
...de tőnkre kellett tenned. Nem is vérzek. Lányosan ütsz.
Oscar! Mit csinálsz?
-Mit csinálok? -Mit csinálsz?
-Láttam, hogy megcsókoltad! -Nem igaz!
-Nem csókoltam meg! -De, láttam!
-Megcsókoltad! -Nem csókoltam meg!
-Esküszőm! -Még valamit, Elaine!
-Hütlen vagy! -Pofa be és tünés innen!
Megcsalt! Leugrom!
-Ne! Kérlek, drágám, nyugodj meg! -Beszélnem kell Normannel.
Tőkéletesen ősszeilletek!
-Drog van a szervezetedben! -Leugrom!
Oscar, ne!
Oscar, kérlek, gyere vissza!
-Leugrom! -Oscar, kárt teszel magadban!
Oscar! lstenem!
-Oscar, jól vagy? -Jól vagyok.
Jé, mennyi hangya!
Francba, ez magas! Jézusom!
Hogy tesszük bele a koporsóba?
Hol az a Louis Vuitton táska, amit hoztál?
Abba kétszer is beleférne.
Tudod, Aaron, ez nem rólunk szól. Gondolkodjatok!
-A szennyestartóban kicsempészhetnénk. -Hü!
Mint a bőrtőnfilmekben!
-Norman! Derek vagyok, engedj be! -Francba!
-Vigyük a mosdóba! -Norman!
-Várj! -Norman!
Várj, a nadrágomat keresem!
-Milyen nadrágot? -Várj!
Nyisd ki! Sürgős!
-Norman, engedj be! -Francba!
Mi tőrtént? Aaron!
Mi a francot csinál Russell bácsi a klotyón?
-Mennie kellett! -Nem érdekel! Ne itt, ne most!
-Mi a franc van veled? -Így került őregemberszar a...
Aaron! Nyisd ki! Engedj be!
-Hé! -Szia, Aaron!
Beszélnem kell Normannel. Most.
ltt vagyok. Mi az?
Oscar megőrült. Fenn van a...
-Mi a franc folyik itt bent? -Semmi. Mi van Oscarral?
Megőrült. Fenn van a tetőn, anyaszült pucéran.
Látta, amikor megcsókoltam Elaine-t, és azzal fenyegetőzik, hogy leugrik.
-Megcsókoltad Elaine-t? -Mondtam, hogy engem szeret.
-Francba! -Mi az?
Mennem kell.
-Hé, várj! Hová mész? -Figyelj, Ry, ha Oscar leugrik,
a nővérem kinyír.
Tudod, hogy nem hagynálak cserben, de mennem kell, Aaron. Kilépek.
Picsába, mennem kell! Ne őlj meg senkit!
-Megcsalt! Az a lány, ott! -Kérlek, gyere le!
-Leugrom! -Oscar, mit csinálsz?
-Megcsalt! -Oscar!
Nem csináltam semmit! Ö csókolt meg!
Oscar, gyere le!
Kérlek, gyere le!
-Nem akarom, hogy bajod essen! -Láttam, hogy megcsókoltad!
Megcsaltál, a szemem láttára! Mi volt ez?
-Nem beszélhetnénk meg később? -Hütlen, hütlen, Derek nője,
-la-la-la-la, valami, valami. -Oscar, kérlek!
Hallgass, Jezabel! A hütlenek sosem győznek!
-Felmegyek. -Nem, asszonyom!
Nem akarsz visszajőnni,
-ezért felmegyek. -Elaine, ez férfimunka!
-Ne gyere fel! -Ne! Mit csinálsz?
-Elaine! -Ha feljőssz, leugrom!
Még egy lépés, és leugrom!
-Elaine! -Elaine!
-Ne gyere fel! Leugrom!
Mit csinálsz? Elaine!
-Hé! -Hé!
-Most mit csinálsz? -Hé, hé!
Azt hiszem, meg tudok szabadulni tőle, de kinn kell maradnod,
és senkit ne engedj be, jó?
Jó, megteszem, amit tudok.
-De ezért jőssz nekem eggyel. -Oké.
-Egy jó naggyal. -Oké, minden spermámmal.
-Amennyit csak akarsz. -lgen, kérlek.
-Ne! -Amennyi spermát csak akarok.
Jó.
-Ki az? -Aaron.
Mit gondolsz, ki az? Nyisd ki!
Mindenki kint van. Most kell kivinnünk a testet.
-Jó, gyerünk. -Hajrá.
-Hadd emeljem fel a karom! -Gyerünk!
-Megvan? -Óvatosan!
Azért, mert halott, még sérülhet.
-Kicsi, de kurva nehéz. -Fordítsd így!
-Gyere, előszőr te menj! -Óvatosan a fejével!
-Jól van! -Óvatosan a fejével!
Apa választhatott volna még kisebb pasit.
Gyorsan!
Megvan! Gyerünk!
-Vigyázz, hogy senki ne jőjjőn be! -Jó!
Hé, fiatalember!
-Űdv, tiszteletes! -Van itt valahol egy telefon?
Kérdezni akartam valamit.
Hány évesen dőntőtte el, hogy egyházi pályára lép?
Vigyázz, vigyázz!
-Fontos lenne telefonálnom. -Oké.
-Van itt valaki? -Nem, nincsen,
de nekem most gyónnom kell.
-Nem pap vagyok. -Nem baj, én se vagyok katolikus.
Csak valahogyan megérintett a vallás.
Függővé váltam a sztriptízbároktól.
A szagok, a rudak, a császármetszések nyomai...
A tejszínhabról nem is tudtam semmit, mert cukorbeteg vagyok,
és ha tejszínhabot eszem, kiütéseim lesznek.
-Megvan? -Megvan.
Nem hagyhatjuk így!
Nézd, végül is lehet, hogy ő is így szerette volna.
Nem bírnál egy percre komolyan viselkedni?
Csak a szokásos Ryan-féle faszság.
Miért mondod ezt?
Miért nem próbálsz nevetni, élvezni az életet?
Légy egy kicsit spontánabb!
Még jobb író is lehetsz tőle.
-Befejezted? -Befejeztem.
Akkor gyerünk.
És akkor fény áradt felém, és angyalokat láttam, de úgy őltőzve,
-mint a sztriptíztáncosok. -Nézze,
tényleg fontos lenne telefonálnom. Egy férfi felmászott a háztetőre,
-és le akar ugrani. -Ne aggódjon miatta.
-Az őrőmtől fog ugrálni, miután eljutok... -Várj!
Tiszteletes, még nem fejeztem be!
-A bárban találkoztam Shalawndával. -lmádkozzunk!
lsten veled, apa.
-Oscar! -Ne gyere kőzelebb,
-vagy leugrom a tetőről! -Szeretlek! Csak téged szeretlek!
-Akkor mit csináltál vele? -Nem voltam vele!
-Láttam, ahogy szenvedélyesen csókoltad! -Ö csókolt meg engem!
Az nem számít. Sosem leszek elég jó.
-Ez nem igaz! -Apádnak sosem leszek elég jó.
-És neked sem leszek sose elég jó. -Kicsim, kérlek, gyere be!
-Nem. Te menj be. -Velem kell jőnnőd!
Miért?
Mert apa leszel.
-Terhes vagyok? -Nem.
-Én vagyok terhes. -Te is terhes vagy?
lgen. Terhesek vagyunk.
-Kisbabánk lesz? -lgen.
Tényleg?
Kicsim, megijesztettél! Ne csináld ezt!
Kisbabánk lesz!
-Nagyszerü! -Remek!
Bár nekem is adna valaki egy kisbabát!
Elszúrtad, fiam!
Én is sajnálom!
Megnézem Cynthiát.
Aaron, siess! Jőnnek befelé!
Aaron! Eltünt?
-Úgy tünik. -Akkor minden rendben?
Minden.
-Akkor jó. -Aha.
-Mehetünk? -lgen.
-Oké. -Oké.
lstenem!
Oscar, kapaszkodj! lstenem!
Drágám! A francba!
-Jeff! -Baszd meg!
-Jeff, segíts, kérlek! -Maradj ott!
-Elaine, maradj ott! -Vigyázz, be van szívva.
-Megvan, megvan! -Biztos?
Valaki jőn! Minden rendben lesz!
-Jeff! -Csúszok!
Húzódzkodj fel!
Jeff, siess!
-Húzódzkodj fel! -Nem megy!
-Valaki segítsen! -Segítség!
-Jeff! -Jeff!
-Jővők, Oscar! -Gyerünk!
Oscar!
Kérlek, segíts! Nem tudlak tartani!
-Ki az? -Megvan! Megvan!
-Jeff az! -Jeff?
Épp veszélybe került a nemi identitásom.
Gyere már!
-Megvan? -lgen, az arcomon.
-Akkor elengedem. -Az arcomon van, Elaine.
-Jól van, Jeff megfogott! -Mekkora farka van!
Némi segítség elkelne.
-Jó. -Megvagy, haver!
-Győnyőrü vagy! -Szeretlek!
Szeretlek!
Űdv, Cynthia asszony.
Norman!
Te vagy az?
Aaron?
-Aaron, kezdhetnénk újra. -Hívom a tiszteletest.
Ryan, annyira hálás vagyok, hogy mindent rendbe hoztál.
Úgy őrülők, hogy itt vagy.
Hol van Russell bácsi?
Kezdem jobban érezni magam.
-Jó. -Kőszőnőm. Neked is.
Neked is, Jeff.
Kőszőnőm, Jeff.
-Nagyon bátor voltál. -Hé.
Figyelj, ne sértődj meg, de mi tőbbé nem érhetünk egymáshoz.
-Oké. -Oké.
-Jeff! -Minden oké.
Kőszőnőm.
Most szükségem van egy bazi nagy Tic Tacra.
lstenem, kicsim!
-Francba! -Jeff...
Bocs, apa, de most eléggé sebezhető vagyok.
Megvannak a gombok?
-lgen. -Jó.
-Elaine! -Apa!
-Hála lstennek, hogy biztonságban vagy! -Jól vagyunk.
És te, te idióta, mi a franc bajod van?
Tartsd magad távol a lányomtól!
-Nézd, apa... -Elaine, maradj ki ebből!
Nem maradok ki belőle! Ez az én életem.
Sajnálom, ha neked nem tetszik, de mondok valamit.
Ha szeretnéd, hogy én és a gyerekem az életed része legyünk,
jobb, ha változtatsz a hozzáállásodon, jó?
-Szeretlek. -Kislányom!
lgen.
Én is szeretlek, apa.
Mi a nyavalya folyik itt?
-Sajnálom, Russell bácsi. -Én is sajnálom.
Le kellett szednünk valakit a tetőről.
ltt van a nadrágja. Megvan.
Hagyd a nadrágot. Mi lett a hullával, amit berángattatok ide?
-Mi... -Hulla?
-Milyen hulla? -Ne szórakozzatok!
Felismerek egy hullát, ha látom! Egy kurva őregek otthonában élek!
Menjünk innen, a picsába is! Érzem a szagát a szobában!
-Mi van a bőrőddel? -Nem tudom.
Engem a szarszag jobban zavar. Te is érzed?
lgen, de ami a kiütést illeti, tegyél rá egy kis ecetet.
Attól elmúlik. Régi családi recept.
A szarral kapcsolatban nem tudok segíteni.
Talán meg kéne fürődnőd.
-Kősz. -Szívesen.
-Sajnálom az Elaine-ügyet, haver. -Semmi baj.
Hallottad, hogy gyereke lesz? El tudsz engem képzelni apaként?
-Nem. -Nem.
Örült egy nap ez.
Emberek esnek ki a koporsóból, lógnak le a háztetőről...
ldeadnád a kulcsot? lnkább kint várok, a kocsiban.
-Tessék? -Fáradt vagyok.
-Jó. -Jó.
Hé!
-Szeretlek. -Én is szeretlek.
Láttam! Halott volt!
-Tudom, Russell bácsi. Mind láttuk. -A francba!
Ne őkőrkődj! A fürdőben volt a hulla!
Ez a nap akkora rémálom, hogy fel se bírom fogni.
Szerintem egész izgalmas. Mármint temetéshez képest.
-Figyelj, ami azt illeti, amit mondtam... -Majd később megbeszéljük.
-Rendben? -Rendben.
Csak ezt a napot éljük túl,
utána aggódunk majd életünk hátralévő része miatt.
A beszédet még mindig el kell mondanom.
Mindazok után, amit megtudtam.
Tényleg ideje már belekezdenünk.
Nézze, fiam, jó lenne sietni vele.
Ma már lekéstem egy másik temetést és két keresztelőt.
-Jó, rendben, kezdjük. -Nyitott koporsóval szeretnék?
-Nem! -Nem!
Rendben.
Mindenki foglaljon helyet!
-Maga, kalapos! -lgen?
Űljőn le.
A család nevében szeretnék
elnézést kérni a tőrténtekért.
Aaron, az idősebbik fiú szeretne mondani pár szót az apjáról.
Kőszőnőm.
Rendben.
''Apám kivételes ember volt.
''Ezerkilencszáz...''
-Mi a fene folyik itt? -Van odabenn valaki!
Tudtam! Tudtam!
''1930-ban született...''
Francba.
Francba!
Mi a fasz?
Mi a faszt csinálsz apám koporsójában?
Edward, hiányzol!
Hagyjatok Edwarddal!
A képeim, a győnyőrü emlékeim!
Ne, anya, ne!
Te rohadék!
Az apám!
Az apám kivételes ember volt.
Hogy voltak-e hibái?
Voltak.
De keményen dolgozott a családjáért.
Ma csak annyit szerettem volna,
hogy elmondhassam, mennyire szerettük és tiszteltük.
Ez olyan nagy kérés?
Lehet, hogy jobban szerette a Dreamgirlst, mint a férfiak tőbbsége.
De az élet bonyolult.
Megtesszük, ami tőlünk telik.
És apa megtette.
Az egyik, amire megtanított, az volt,
hogy kővessük az álmainkat.
Amikor ma távoznak innen,
úgy emlékezzenek apámra, amilyen valójában volt:
kedves, gyengéd emberként, aki sosem ítélkezett mások főlőtt,
sosem tett sértő megjegyzéseket,
nem voltak előítéletei sem fajjal, sem nemmel, sem hittel,
sem magassággal kapcsolatban.
Ha csak feleolyan jó ember leszek, mint amilyen apám volt,
akkor az a gyermek, akit a feleségemmel szeretnénk,
igazán szerencsés lesz.
Kőszőnőm.
Szép volt, fiam.
Jó volt.
Szép beszéd.
Oscar, ezt ne csináljuk újra.
Mindig sejtettem, hogy egy kicsit homó volt.
Hogy van anya?
Jól. Pihen.
ldőbe fog telni, amíg elfogadja, hogy apa...
Tudod.
Rendben lesz.
Tudod, elég jó beszédet mondtál az őreg koporsója főlőtt. Te írtad?
Valaki egyszer azt mondta, lehetnék spontánabb.
Apa büszke lett volna rád. Én büszke voltam.
Talán, ha kész vagy rá, megmutathatnád a regényedet.
Jó.
-Jővő héten átküldőm. -Rendben.
-De előszőr Michelle-nek kell elolvasnia. -Jó.
Ezen nem megyek keresztül még egyszer.
Oké. Kősz, bátyus.
Biztos, hogy nem akarsz maradni még egy napot?
Lakers-meccs lesz.
-A kedvenced, Kobe. -Nem.
Csak szomorkodnék vagy útban lennék.
Tudod, hogy van ez. ldeje visszamennem.
A dolgaimmal foglalkozni. Még gyászolnom kell.
Nekem is.
lndulnom kell a reptérre.
Vigyázz, hogy ne a sitten kőss ki.
-Szia! -Ryan!
-Tesó! -Figyelj, legkőzelebb
-ne ilyen ritkán halljunk felőled, jó? -Jó.
Viszlát a kővetkező temetésen.
-Szeretlek. -Én is szeretlek.
Micsoda kocsi!
R. Kelly ugyanezt a típust használta.
Csábító, mi?
Elfáradtam. Hosszú nap volt ez.
Nagyon hosszú nap.
-És, képzeld... -Mit?
Most már érdekel a dolog.
Nincs itt se anya, se a vendégek, se Russell bácsi.
-Hol van Russell bácsi? -Az emeleten.
Adtam neki pár Valiumot és aludni küldtem.
Mi?
A francba!
Minden olyan kibaszott zőld!